Parókia fórum https://honlap.parokia.hu/forum/ |
|
Karácsonyra készülődve https://honlap.parokia.hu/forum/viewtopic.php?f=29&t=518 |
Oldal: 1 / 2 |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 07., hétfő 14:50 ] |
Hozzászólás témája: | Karácsonyra készülődve |
Eljő az Úr, hallelujah! de nem szegénységben, Országlani, hallelujah, örök dicsőségben. Refr.:Légy hát kész megállani, légy hát kész Ő szent színét meglátni. Amit ígért, halellujah, be fogja váltani. Hallelujah, 39. ének |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 07., hétfő 15:00 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
Könyörgés Egyed Emese a gyarlót, aki újabb mérget forral, a nem lévőket és az elmenőket a letarolt s kifosztott erdőket a sárkányoktól lankadó erőket az ittfelejtett szikkadt nagyszülőket a templom fele vivő kisutcákat a szélbélelte aggó iskolákat az aprópénzen megvett kenyeret a kormosodó levegőeget az otthoni vizek legédesebbjét kétségbeesettek örök keresztjét az elpusztult s születő könyveket az álmot amit lát a kisgyererk a hajót amely zátony fele fut a félelmébe horgonyzott falut botló beszédünk sápadó reményünk a jót a rosszat amit meg kell érnünk áldd meg Isten karácsonyoddal |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 07., hétfő 15:27 ] |
Hozzászólás témája: | Csend van bennem |
http://www.youtube.com/watch?v=j3x7IwSc ... re=related |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 08., kedd 08:32 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
Vigyázzatok azért, mert nem tudjátok, mely órában jõ el a ti Uratok. Azt pedig jegyezzétek meg, hogy ha tudná a ház ura, hogy az éjszakának melyik szakában jõ el a tolvaj: vigyázna, és nem engedné, hogy házába törjön. Azért legyetek készen ti is; mert a mely órában nem gondoljátok, abban jõ el az embernek Fia. Kicsoda hát a hû és bölcs szolga, a kit az õ ura gondviselõvé tõn az õ házanépén, hogy a maga idejében adjon azoknak eledelt? Boldog az a szolga, a kit az õ ura, mikor haza jõ, ily munkában talál. Bizony mondom néktek, hogy minden jószága fölött gondviselõvé teszi õt. Ha pedig ama gonosz szolga így szólna az õ szívében: Halogatja még az én uram a hazajövetelt; És az õ szolgatársait verni kezdené, a részegesekkel pedig enni és inni kezdene: Megjõ annak a szolgának az ura, a mely napon nem várja és a mely órában nem gondolja, És ketté vágatja õt, és a képmutatók sorsára juttatja; ott lészen sírás és fogcsikorgatás. Máté 24:42-51 |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 08., kedd 08:43 ] |
Hozzászólás témája: | Füle Lajos Tégy, Uram engem áldássá |
Füle Lajos: Tégy, Uram engem áldássá Tégy, Uram engem áldássá, Lelkedet úgy várom! Tedd, Te a szívem hálássá, Hogy neked szolgáljon. Bárhová küldesz, ajkamról Zengjen a víg ének, Tégy, Uram engem áldássá, Oly sok a bús élet! Tégy, Uram, engem testvérré, Lelkedet úgy kérem, tedd Te a szívem, tedd késszé bízni a testvérben! Sejteni engedd: mit érez, boldog-e, szenved-é? Vígy közelebb a testvérhez, népedet tedd eggyé! |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 15., kedd 12:04 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
Karácsonyra készülődve én nem szoktam üdvözlő lapot írni- kivéve akikkel villámpostán tartom a kapcsolatot-inkább felhívom a régi kedves ismerősöket, barátokat, testvéreket. Olyan jó hallani az ismerős hangot! s kicsit elbeszélgetni, ki hogysmint van, hogyan telt az elmúlt időszak, amióta legutóbb beszélgettünk.. |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 16., szerda 15:37 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
Füle Lajos: Visszajön Hóból az erdő, ködből a felhő, Hó esik, tél szele fújja. Valaki eljött, Valaki elment, Valaki visszajön újra. Száll csuda híre szívből a szívbe Kétezer év tanú róla: Valaki eljött, Valaki elment, Valaki visszajön újra. Angyalok ajkán, emberek hangján Csendül a csillagos ének. Kétezer éve mennek elébe Boldogan, ki neki élnek. Ott a helyed e drága menetben, Életed Krisztusa vár rád. Hagyd el a gondot, légy vele boldog! Zengje a szíved a hálát! Hóból az erdő, ködből a felhő, Hó esik, tél szele fújja. Kisgyermekként eljött, Megváltóként elment, Királyként visszajön újra! |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 19., szombat 10:58 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
Eredetileg nem egyszemélyes topiknak gondoltam ezt a készülődőst...nah, mindegy, így alakul...legalább így, a neten megtudom, milyen magányosnak lenni- a valós életi nyüzsgés mellett ezt el se tudnám képzelni... |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 19., szombat 15:46 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
http://www.youtube.com/watch?v=zC-eN3MK ... re=related Tik-tak http://www.youtube.com/watch?v=k4DEphQX ... re=related Nagy Istenem http://www.youtube.com/watch?v=mWQAGbWR ... re=related |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 19., szombat 16:13 ] |
Hozzászólás témája: | Csiszér László: ó, Uram |
http://www.youtube.com/watch?v=eTAI5BRy ... PL&index=8 |
Szerző: | Loisz [ 2009. dec. 19., szombat 18:18 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
Erika írta: Eredetileg nem egyszemélyes topiknak gondoltam ezt a készülődőst...nah, mindegy, így alakul...legalább így, a neten megtudom, milyen magányosnak lenni- a valós életi nyüzsgés mellett ezt el se tudnám képzelni... Kedves Erika! Nem vagy ezzel egyedül ! Az az Ige vígasztalhat bennünket, hogy az Úrnak szolgálunk,- és akkor embereknek is. Az "Őrállói" feladat mindig magányos emberileg,- de a hű szolga azt vállalja, ami rábizatott! -Egyébként csak folytasd,- légy szíves,- nagyon jó olvasni, hogy Te "hogyan készülődsz a karácsonyra" - a szívedben ! (nemcsak a youtuben) ![]() L. |
Szerző: | Erika [ 2009. dec. 19., szombat 23:38 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
Loisz írta: Kedves Erika! Nem vagy ezzel egyedül ! Az az Ige vígasztalhat bennünket, hogy az Úrnak szolgálunk,- és akkor embereknek is. Az "Őrállói" feladat mindig magányos emberileg,- de a hű szolga azt vállalja, ami rábizatott! -Egyébként csak folytasd,- légy szíves,- nagyon jó olvasni, hogy Te "hogyan készülődsz a karácsonyra" - a szívedben ! (nemcsak a youtuben) ![]() L. Kedves Loisz! Köszi a józan baráti hangot! Ugye, azért a hű szolga nem vét akkor, ha az év vége felé számadást végez: vajon elvégeztem-e , amit az Úr rám bízott? Vajon igazán szóltam -e az Úrról.../Jób 42.r/vagy rossz barátnak bizonyultam? Nem /el/hallgatnom kellene inkább? Készülődésem több síkon folyik- igen, legfontosabb az, hogy van-e még bennem tartalom vagy valami másodlagos az uralkodó.. most nem tudom a youtubbal kisegíteni magam, kerestem, de nincs rajta, így csak a szöveget írom be, amit énekelgetek: Egyedül állsz Istened előtt, egyedül bár, de nincs erőd. Helyetted mást nem küldhetsz oda, te állsz az égi trón előtt. de bárhogy is van, nem figyelhetek csupán magamra- anya vagyok, s feleség, háziasszony. Mit készítek azoknak-testileg-lelkileg egyaránt- akik közvetlenül rámbízattak vagy csak vendégként átlépik a küszöbömet? Kérdés tehát van bőven, csak meg kell találni rá a válaszokat... |
Szerző: | Loisz [ 2009. dec. 20., vasárnap 01:15 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
. Kedves Erika! Nekem egyre fontosabb lesz a karácsonyra készülődve az az Ige: "Íme, az ajtó előtt állok, és zörgetek..." - -Megtörténhet, hogy odabenn a házban olyan nagy zaj van,... vigalom, siralom, kopácsolás zaja, hogy nem figyelünk fel a zörgető Krisztusra.- Kiharcolni nem tudjuk az Úr váratlanul "átölelő szeretetét, de "elszalasztani" tudjuk... Érdemes felkészülni arra, hogy "váratlanul" is meg szokott jelenni az Isten.- És azt, hogy "legyetek mindenkor készen" úgy is értelmezhetjük: legyetek mindig "nyitottak" mindenre.- - Az életem mely területén nem nyitottam még ajtót az Úrnak, hogy bejöhessen és uralkodhassék bennem ? - Karácsony, Krisztus születése ünnep-napja... Mégha már túl vagyunk is az első, nagy ajtónyitáson... és megszületett bennünk Krisztus, - a növekedése életünk végéig tart. -Egyre fontosabb, hogy a sok külsőséges, zajos, csillagszórós, fényes ünneplés között mind nagyobb helye lehessen a családi meghitt együttünneplés- nek.- Már sokféle megoldással - versek, énekek,bibliai "szerepek" megvalósításával próbálkoztam,- de egyre nagyobb teret kapnak a felnőttes beszélgetések, az angyalkás megjelenítés helyett... -A család felnőttesedéséhez tartozik, hogy az ajándékozásban is egyre jobban eltörpülnek a forint-értékek,- és helyette mind nagyobb a jelentősége annak, hogy olyan meglepetéseket tudjunk találni,- ami szívtől-szívig hat... -A túlzott "készülődés" lázától viszont óvom mindnyájunkat,- sokkal, sokkal többet ér imádkozni a legmélyebb költői átéléséért: "...csöndesen és váratlanul átölelt az Isten." (Ady E.) -Ez az én készülődésem lényege, tartalma... ![]() Loisz |
Szerző: | nemosinex [ 2009. dec. 20., vasárnap 07:10 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
A Hétfejű tündér meséjét Lázár Ervintől talán mindenki ismeri, de talán nem mindenkinek jut eszébe, hogy milyen jó lehet elolvasni a gyerekeknek ilyenkor, karácsonyra készülődve. Áldott készülődést! |
Szerző: | nemosinex [ 2009. dec. 20., vasárnap 08:03 ] |
Hozzászólás témája: | Re: Karácsonyra készülődve |
Lázár Ervin: A Hétfejű Tündér Nem volt nálam csúnyább gyerek Rácpácegresen. Azazhogy mit beszélek, hetedhét országon nem akadt nálam csúnyább gyerek. A lábam gacsos volt, a hasam hordóhas, a fejem úritök, az orrom ocsmonda, egyik szemem balra nézett, másik szemem jobbra nézett, hívtak emiatt kancsalnak, bandzsalnak, sandának, bandzsának, kancsinak, bandzsinak, árokba nézőnek; tyúkmellem volt, suta voltam, fülem, mint az elefánté, harcsaszám volt, puklis karom, a termetem girbegurba. Hát ilyen csúnya voltam. Vagy tán még annál is csúnyább. Úgy szégyenkeztem emiatt, ahogy még senki Rácpácegresen. És forrt bennem a düh, emésztett a méreg, rágtam magam, elöntött az epe. Miért vagyok én ilyen csúnya? Kiért? Miért? Mi végre? Ki végre? Két zenész lakott a szomszédomban Rácpácegresen. Jobbról Rácegresi, balról Pácegresi. Rácegresi tudott furulyázni, Pácegresi nem. Rácegresi azt mondta nekem: – Csúnya vagy, csúnya vagy, de azért rád is süt a nap. Ha egyszer jó szíved lesz, el is felejted, hogy csúnya vagy. És meg is szépülsz tőle. De én nem jó akartam lenni. Szép akartam lenni. Mérgelődtem, acsarkodtam, kardoskodtam, epéskedtem. Pácegresi meg azt mondta: – Olyan randa vagy, hogy nem lehet rád nézni. Téged elvarázsoltak. Ez a hétfejű szörny varázsolt el téged biztos, aki itt lakik Csodaországban. Azt kellene megölnöd. – De amikor olyan szépen énekel – mondtam neki. Pácegresi legyintett. – Álnok ének az – mondta. – Így csalja tőrbe az áldozatait. Ez a hétfejű szörny vagy hétfejű sárkány, avagy hétfejű boszorka ott élt hozzánk közel. Mert Rácpácegres a Négyszögletű Kerek Erdő közepén van, s innen csak egy ugrás Ajahtan Kutarbani király fazsindelyes palotája, s a palota mögött meg rögtön kezdődik Csodaország. Ott lakott ez a hétfejű micsoda. És esténként gyönyörűen énekelt. Hét szólamban. Mind a hét szájával más szólamot. Hát ő varázsolt el engem. Őmiatta lettem ilyen rút. Na megállj! – gondoltam magamban! Elhatároztam, hogy megölöm. – Ez az egyetlen lehetőség – helyeselt Pácegresi, a zenész, aki annyira nem tudott furulyázni, hogy már nem is akart, a furulyája is tömör arany volt, lyuk se volt rajta. Ettől kezdve mindennap edzettem, hogy legyőzhessem a hétfejű szörnyet. Hétfőn sárkánytejet ittam, kedden lándzsát szórtam, szerdán karddal hadakoztam, csütörtökön baloskával, pénteken péklapáttal, szombaton szablyával, vasárnap vassal, vérrel, vencsellővel. Meg is erősödtem hamar, s egy éjszaka nekiindultam. Karddal, lándzsával, baloskával, péklapáttal, szablyával, vassal, vérrel, vencsellővel. – Megöllek, gonosz szörny, megöllek, elvarázslóm – ropogtattam a fogaim között. A talpam alatt rídogáltak a füvek. Csak mentem: bimm-bumm. Mit nekem füvek! A fejem felett recsegtek, sírdogáltak a fák. Csak mentem: dimm-dömm. Mit nekem fák! Az ég sóhajtozott, a föld nyöszörgött. Csak mentem: zitty-zutty. Mit nekem ég, mit nekem föld! Hajnaltájt értem Csodaországba, még alig-alig pirkadt. De rátaláltam a hétfejűre. Ott aludt egy eukaliptuszfa alatt, be volt hunyva mind a tizennégy szeme. Nosza, nekiestem. Sutty, levágtam az első fejét – mintha egy húr pattant volna el, földtől holdig érő, megzengett a világ. Fölébredt persze, álmélkodva bámult rám tizenkét szemével. Nem kíméltem, nyissz, levágtam a második fejét is! Illatok szabadultak el ekkor, kikerics, fodormenta, kakukkfű, orgona és nárcisz illata. Felém nyúlt, meg akart fogni. De nem hagytam magam. Dolgoztam keményen a karddal, lándzsával, baloskával, péklapáttal, szablyával, vassal, vérrel, vencsellővel. Lehullt a harmadik feje is – források, csermelyek bugyogtak fel egy pillanatra. A negyedik is – aranyhajfonatok libbentek s tüntek el a fák közt. Az ötödik is – felcsilingeltek s elhaltak szánhúzó lovak téli csengettyűi. A hatodikat nagyon féltette, húzta, óvta, de nem menekült. Lenyisszantottam. Harang szólalt meg akkor, sok békességes harang. Egyre halkabban, egyre halkabban… De akkor, jaj, elkapott! Szorosan magához ölelt, mozdulni se tudtam. A fejem épp a mellére szorult, hallottam a szívdobbanásait. Kopp-kopp – dobogott a szíve. És azt kérdezte tőlem: – Mit vétettem én neked, ember fia? – Megölhetsz – mondtam neki –, szétroppanthasz. De akkor is jól tettem, amit tettem, mert ilyen csúnyává varázsoltál. Én vagyok a legcsúnyább ember a földön. Fölpillantottam, megláttam a szemét. Fénylett a szeme, mint a szép távoli csillag. Megláttam az arcát. Tavak jóságos tükre, föld barna nyugalma, templomok békéje, májusi rétek szépsége – ilyen volt az arca. – Te bolond, te bolond – mondta kedvesen. Megcsókolt jobbról, megcsókolt balról, megcirógatott. Ez nem öl meg engem, ez nem varázsolt el engem, ez nem bánt engem, ez szeret engem. És már sírtam is; te úristen, hat fejét levágtam! Elengedett. A szeme tükrében megláttam magam. A lábam egyenes volt, a hasam sima, a fejem hosszúkás, nem voltam se bandzsa, se lapátfülű, se tyúkmellű, se harcsaszájú. Térdre estem előtte. – Nem érdemlem én ezt – mondtam neki –, változtass vissza rúttá. Hiszen hat fejed levágtam. Jaj, csak visszaragaszthatnám! Rázta a fejét, hogy nem lehet. Mosolygott. Ekkor kelt föl a nap, rásütött. Akkor jöttem rá, hogy hiszen a Hétfejű Tündért akartam megölni, a világ legjóságosabb tündérét. Balga ésszel hat fejét levágtam. Mi lesz, ha ez az egy feje is elvész? – Engedd meg, hogy a testőröd legyek, engedd, meg, hogy őrizzelek - mondtam neki. Bólintott. Soha többé nem mentem vissza Rácpácegresre, ott maradtam a tündért vigyázni. Őrzöm őt ma is, lándzsával, karddal, baloskával, péklapáttal, szablyával, vassal, vérrel, vencsellővel. Ne is próbáljatok rossz szándékkal közeledni hozzá! Nem engedhetem bántani. Mert egy bolond levágta hat fejét, csak egy maradt neki. Erre az egyre vigyázzunk hát mindannyian. Lándzsával, karddal, baloskával, péklapáttal, szablyával, vassal, vérrel, vencsellővel. És szeretettel. |
Oldal: 1 / 2 | Időzóna: UTC + 1 óra |
Powered by phpBB © 2000, 2002, 2005, 2007 phpBB Group http://www.phpbb.com/ |