![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
akkor egy cipőben járunk. Velem az a baj, hogy amiket kéne, fontos lenne megtanulni, azok felé nem vagyok elég motivált. Ilyen az angol nyelv, a programozás és az autóvezetés. És érdekel helyette az antik irodalom, aminek viszont semmi értelme.
Ma újra ment Tündi bölcsibe, és én újra megyek dolgozóba. Remélem, minden rendben lesz.
Tegnap jó napom volt, hosszú idő után újra úgy érzem, hogy haladok valamerre.
Egyik este megnéztük újra az Én a robot c. filmet. Gyuri mondta, hogy szerinte el fogunk jutni idáig tényleg... azzal a különbséggel, hogy a valóságban a robotokat direkt katonai célra gyártják.. borzalom. És azt mondják, hogy ez jó lesz, mert ha egy robotba lelkiismeretet programoznak, akkor a robot kénytelen hallgatni rá, nem úgy, mint például az ember. A robotok nem fognak foglyokat kínozni és hasonlók. Jön a mátrix. Ez csak addig ijesztő, míg rá nem jövünk, hogy igazából már rég itt a mátrix és még robotok se kellenek hozzá. A mátrix az az, amikor nem nekem van telefonom, hanem a telefonnak van Kamillája, és csak füttyentenie kell, és már ugrom is (ez az apukám kedvenc szövegeinek egyike, de ő meg azért mondja, mert idősödik, és idegesíti, hogy már nem mindig tudja, melyik gombot kell megnyomni). Még jobb hír, hogy ehhez telefon se kell, ott van például a hűtőszekrény... aminek a lényege most nem az, hogy hűt, hanem hogy kaja van benne. Ha elmennék én is amishnak, mint Erikáék, akkor is élhetnék a mátrixban, ha egyszer csak úgy fordulna, hogy nem nekem lenne éléskamrám, hanem az éléskamrának lenne Kamillája, akinek muszáj lenne félóránként benézni. Jájujj. Jött körbe tegnap egy gyülis levél erről, és nagyon elgondolkodtató volt. Asszem kezdek ezzel valamit
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
. Azt írta a srác, hogy ő ha valami ilyen függésgyanús dologtól szeretne szabadulni, belekapaszkodik abba az igébe, hogy Isten nem hagy jobban kísérteni, mint ahogy én elbírom... Hmmm. Biztos?? Ki kéne próbálni.
Azon gondolkodtam még, hogy milyen jó lenne, ha a Gyilkosság az űrvárosban c. Asimov-regényből is készülne film. Nagy-nagy halivúdi szuperprodukció, szuperpörgős akciójelenetekkel, sok soselátott technikai csodával - van pár jó lehetőség a könyvben -, krimitörténettel...
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
. A filmtörténet első olyan sci-fi-akciókrimije lenne, ahol a végén azt mondanák a gyilkosnak, hogy 'menj, és többé ne vétkezzél'. Rohadt jó könyv. És nagyon jó filmet lehetne belőle csinálni. Van benne pár olyan probléma, ami enyhénszólva aktuális mostanában. A főhőst például nem véletlenül hívják Elijah-nak, a feleségét meg nem véletlenül hívják Jezebelnek. Ő egy harminc és negyven közötti háziasszony, aki az elképzelhető legkalandmentesebb módon él, mint a háziasszonyok általában. Semmi izgi, csupa normális-unalmas életelem. És pont ezért sokat jelent neki, hogy csak a beceneve Jessie, a teljes keresztneve Jezebel, ami valami izgalmasan sötétet jelent. Nem tudja pontosan, ki volt Jezebel, csak annyit, hogy ez a név valami szörnyen gonosz és frivol dolgot takar. És szegény kiborul, mikor a férje elmagyarázza neki, hogy igazából ez a Jezebel egy rendes-hagyománytisztelő nő volt, aki magas sorba jutva sem felejtette el az övéit... és mindenáron tovább akarta vinni ősei hagyományait, vallását. És hogy a családja, sőt, a hazája biztos nagyon szerette. Puff neki. És közben a könyv egész története is erről szól: a hagyományokhoz meg a megszokáshoz való eszelős ragaszkodás szemben a józan ésszel...
És a végén a robot, aki ugye nem tud nem logikusan gondolkodni, ha akar se, azt mondja a gyilkosnak, hogy "menj, és többet ne vétkezzél".