A tesóm ma délelőtt vizsgázott rutinból. Nem tudok híreket, de nagyonremélem, hogy sikerült neki.
Én meg tiszta ciki, de lehet, hogy most olvasom életemben először a Prédikátor könyvét. Egészen meglepően ismerős gondolatok vannak benne. Eszembe jutott róla egy régesrégi csetes beszélgetés, még abból az időből, mikor a parókia csetjén minden este voltak emberek... és én egy nagyonkedves akkor kilencedikes illetőnek meséltem a római aranykor költőiről, mert abból írt valami dogát. És mikor Horatiusnál tartottam, egy Nyugi nevű illető megjegyezte, hogy ezt a carpediem-et, meg az arany középutat egész érdekes lenne a kereszténységgel összehasonlítva megnézni.
És miket ír itt ez a Prédikátor?
1:16: "Annakokáért mondám az én elmémben: bolodnak állapotja szerint lesz az én állapotom is, miért valék tehát én is bölcsebb? És mondék az én elmémben: ez is hiábavalóság'"
Attila meg: "Miért legyek én tisztességes, kiterítenek úgyis - miért ne legyek tisztességes, kiterítenek úgyis."
Aztán:
2:19-20: "gyűlöltem én minden munkámat is, melyet munkálkodom a nap alatt ; mivelhogy el kell hagynom azt oly embernek, aki én utánam lesz. És ki tudja, ha bölcs lesz-é vagy bolond? És mégis uralkodik minden munkámon, amit cselekedtem és bölcsen szerzettem a nap alatt! Ez is hiábavalóság."
Horatius pedig:
"Elmégy, s a jószág itt marad, és a ház
hol lent a szőke hűs Tiberis locsog
elmégy, s a halmozott javaknak
nem te örülsz, örököst dagasztasz"
És a carpe diem:
3:22
"azért úgy láttam, hogy semmi sincs jobb, mint hogy az ember örvendezzen az ő dolgaiban, mivelhogy ez az ő része e világban: mert ki hozhatja őt vissza, hogy lássa, mi lesz ő utána?"
Ez nekem nagyonúj. Égészen érdekes.
Leuconoéhoz
Kedves, csak ne kutasd, tudni tilos, hogy neked és nekem
mit szántak, mi jövőt isteneink, kár Babilon sötét
számításait is kérdeni, jobb tűrni, akármi lesz.
Vagy ad még több telet is Jupiter, vagy soha látni már
nem fogjuk, ha a zord téli vihar zúg el a tengeren
szűrd meg bölcsen a bort, balga reményt tilt az irigy idő
hosszan szőni, amíg szánkon a szó, már tovatűnt a nap
élvezd, míg teheted, holnapokat, Leuconoé, ne várj!
Na, kielégítettem egy időre a katedrárólmesélős igényeimet. Lehet egyetértően morajlani. Jó, tapsolni is lehet. Esetleg hozzáfűzni saját gondolatokat. Ilyesmi.
|